Z předpony ἀ (opak, ne, proti, bez) a
νόμος (zákon, princip), tedy dosl. proti-zákonný.
Příbuzná slova:
νόμος (nomos), v překladu: zákon, princip
ἔννομος (ennomos), v překladu: zákonný
ἀνομία (anomia), v překladu: proti-zákonnost
ἄνομος (anomia), v překladu: proti-zákonní.
Obsáhlá definice:
Označuje člověka, který jedná proti Božímu zákonu – ať už pohana (viz 1. Kor 9,21), nebo obecně nějakého zločince (Mk 15,28; Lk 22,37…).
Výskyty v Bibli (10x):
„A naplnilo se Písmo: ‚Byl započítán mezi PROTIZÁKONNÉ lidi.‘“ (Mk 15,28)
„Neboť vám říkám, že se na Mně musí dokončit to, co je psáno: ‚A byl započten mezi PROTIZÁKONNÉ lidi.‘ Neboť to, co se Mě týká, směřuje ke konci.“ (Lk 22,37)
„On byl určený plánem a rozhodnutím – které Bůh předem věděl – vydán na smrt skrze ruce PROTIZÁKONNÝCH lidí. Pak byl připevněn na kříž a zavražděn.“ (Sk 2,23)
„PROTIZÁKONNÝM lidem jsem se stal jakoby PROTIZÁKONNÝM člověkem (nejsem však PROTIZÁKONNÝM vůči Bohu, ale jsem zákonným vůči Kristu), abych získal PROTIZÁKONNÉ lidi.“ (1. Kor 9,21)
„A tehdy bude zjeven ten PROTIZÁKONNÝ, kterého Pán Ježíš zabije dechem Svých úst a zničí Svým ukázáním se při Svém příchodu.“ (2. Tes 2,8)
„že zákon není předložen spravedlivému člověku, ale PROTIZÁKONNÝM, nepoddajným, bezbožným, hříšným, nesvatým, světským, otcovrahům, matkovrahům, lidovrahům“ (1. Tim 1,9)
„Vždyť tím, co viděl a slyšel (ty PROTIZÁKONNÉ skutky) ten spravedlivý člověk, když mezi nimi bydlel, trápil den za dnem svou spravedlivou duši.“ (2. Pt 2,8)