Vnitřnosti,
střeva - přeneseně: pocity, city, soucit (střeva jsou v Bibli centrem emocí).
V hebrejském myšlení jsou vnitřnosti/střeva centrem emocí, potažmo nitra člověka. Hebrejská slova (např. qereb, meeh) označují nejen střeva/vnitřnosti (např. Lv 1,9), ale také emoce, pocity (Jer 4,14; Pís 5,4; Iz 16,11; Jer 4,19(2x), a někdy obecně 'nitro' člověka (Jer 9,7; Přísl 6,24). Více ve slovníku.
Tak stejně to vidíme i v NZ, kdy je řecké slovo
σπλάγχνα (splangchnon) přeloženo nejen jako vnitřnosti, ale také jako pocity:
„On získal pozemek ze mzdy nespravedlnosti, a když spadl střemhlav, jeho tělo se rozervalo a všechny jeho VNITŘNOSTI vyhřezly.“ (Sk 1,18)
„Kdo má však živobytí tohoto světa a vidí, že jeho bratr či sestra má nouzi, a zavře před ním svoje POCITY – jak v něm může zůstávat Boží láska?“ (1. Jan 3,17)
„Proto si oblečte jako Boží vyvolení, svatí a milovaní toto: LÁSKYPLNÉ CITY soucitu, dobrotivost, vnitřní pokoru, mírnost, trpělivost…“ (Kol 3,12)
„A jeho LÁSKYPLNÉ POCITY jsou vůči vám mnohem větší, připomínajíce si poslušnost vás všech a to, jak jste ho se strachem a třesením přijali.“ (2. Kor 7,15)
V NZ je toto slovo použito pro vyjádření vnitřností (Sk 1,18), nebo (pozitivních, resp. láskyplných) citů/pocitů, nejčastěji ve spojení s Bohem ve smyslu: soucitu, slitování.
V kralickém překladu se toto slovo obvykle překládá jako 'střeva' i na místech, kde by se to dalo přeložit i jinak:
"Protož ty jej, totiž střeva má, přijmi." (Filemon 1,12 kral. překlad)
„Posílám ti ho zpět – on je mojí CITOVOU
záležitostí, přijmi ho.“ (Filemon 12)